Az I Ching nem egyszerűen egy jóslás könyve, hanem egy mélyreható filozófiai munka is, amely a változás és az univerzum elemei közötti kölcsönhatás filozófiáját tükrözi. Az I Ching két alapelve a jin (阴) és a yang (阳), amelyek két ellentétes, de egymást kiegészítő erőt képviselnek, egyensúlyt és harmóniát teremtve minden természeti és társadalmi jelenségben.
Az I Ching hexagramjait előrejelzésre, elemzésre és tanácsadásra használják az élet számos területén, a politikától, a gazdaságtól a családig és az egyénekig. Minden hexagramnak nemcsak külön jelentése van, hanem a jelenségek és események közötti összetett kapcsolatot is képviseli. A hexagramok mozgása és változásai az árkokban az univerzum állandó változását tükrözik.
A hagyományos gyógyászatban az I Ching-t arra használják, hogy megmagyarázzák a jin és jang elemek egyensúlyát az emberi testben, és hogyan lehet fenntartani az egészséget ezen egyensúly szabályozásán keresztül. A Feng shui, a lakókörnyezetről szóló elméleti rendszer szintén az I Ching alapelveire támaszkodik, hogy meghatározza a házak és a földek elhelyezkedését és irányát a természettel összhangban, és szerencsét és szerencsét hozzon az embereknek.
Ezenkívül az I Ching hatással volt a katonai művészetre is, a stratégák ennek elveit használták a háborús tervezéshez és döntéshozatalhoz. A művészeti kultúrában az I Ching számos irodalmi, festészeti és költészeti alkotás ihletforrásának számít, tükrözve e filozófia mélységét és műveltségét.
Így az I Ching nemcsak a jövőt jósló dokumentum, hanem értékes tudáskincs is, amely az univerzum és az emberi élet mozgásának és változásának mély megértését mutatja be.